Tänk om du är på ett plan från Sydney till Los Angeles.
Ett plan fullt med främlingar.
Du skulle kunna sitta bredvid vem som helst.
Hur är drinken?
En doktor.
-Den är bra. -Det var ingen stark reaktion.
Det är ingen stark drink.
En missbrukare.
Ursäkta mig.
Är du säker på att du inte vill ha lite mer juice?
En fånge.
Tänk om nånting gick snett.
Det är normalt. Oroa dig inte.
Och tänk om du på nåt sätt överlevde.
Akta dig från gasen, stanna där.
Walt!
Kan någon hjälpa mig!?
Du, kom. Kom hit och hjälp till.
1... 2... 3!
Hjälp! Snälla, hjälp mig!
Jag har sammandragningar.
Bort därifrån!
Ursäkta.
-Brukar du använda nål? -Jag gjorde draperierna i min lägenhet.
Jättebra. Har du tid en stund, jag behöver lite hjälp här.
Med vadå?
Med det här. Jag skulle gjort det själv, jag är doktor men jag når inte.
-Vill du att jag ska sy ihop det? -Det är precis som med draperierna.
-Nej, då använder man en symaskin. -Du klarar det här.
Om du vill.
-Det är klart att jag gör det. -Tack.
Du är en av 48 överlevande som väntar på räddningen.
Fäder och söner. Män och hustrur.
De flesta av dem är rädda, allihop väntar.
Man tycker att de borde kommit vid det här laget.
-Vilka? -Vem som helst.
Jag vet inte vad du heter.
-Jag heter Kate. -Jack.
Och precis när du börjar känna dig säker...
Det var konstigt, va?
Toppen.
Text & Översättning: freddie Jillessons Textning
Tänk om du vaknar upp nästa dag och hjälpen har fortfarande inte kommit.
Vad skulle du göra?
Vi går och letar efter cockpiten. Se om vi kan sända en nödsignal.
-Jag följer med, jag vill hjälpa till. -Jag behöver ingen mer hjälp.
Nej, det är lugnt. Jag vill inte bara sitta här.
Utmärkt.
-Har vi träffats nånstans? -Nej, det är inte troligt.
-Men jag ser bekant ut, va? -Ja.
-Du kan inte placera det? -Nej.
Jag tror jag vet.
-Har du aldrig hört den låten? -Jo, men jag vet inte vad fan...
Det är vi, Driveshaft. Ringen är från den andra turnén i Finland.
-Har du aldrig hört talas om Driveshaft? -Bandet?
Är du med i Driveshaft?
Jag är med, jag spelar bas. Jag sjunger på spår 3.
Min vän Beth skulle bli galen, hon älskar er.
Ge mig hennes nummer, jag ringer gärna. Bor hon i närheten...
Har du nånsin hört talas om Driveshaft?
Vi måste fortsätta.
Du väntar och undrar varför du är en av de lyckliga.
Jag ser att du har hittat din väska. Kom igen, vill du hjälpa till?
Inte direkt. Det är ingen idé, dem kommer.
Är det din pojkvän?
Min bror, Boone. Guds gåva till mänskligheten.
Jag brukade ha en mage.
Jag har inte känt barnet röra på sig sen igår.
Serietidningar på spanska. Läser du spanska?
Nej, jag hittade den.
Du inser att du har tid som du inte hade förut.
Du frågar frågor, och är förvånad över svaren.
Hurley...
Sayid.
-Hur kan du allt det där. -Jag var kommunikationschef.
-Jaså, var du med i nåt krig? -Jag stred i Gulfkriget.
Aldrig, jag hade en kompis där. Han var på det 104:e planet.
-Var du med i luftstyrkan? Armén? -Det republikanska gardet.
Och människorna du möter, är inte vad dem verkar att vara.
Är det här normalt?
Dag slår om till natt, vädret är som om världen tar slut. Hallå?
Nu gör vi det här.
-Kan du höra mig? -Hur lång tid har det gått?
-Sexton timmar. -Sexton...
-Har det kommit nån? -Inte än.
Vår radio dog, ingen kunde se oss.
Vi vände för att landa på Fiji. När vi kom in i turbulensen...
Var vi 160 mil ur kurs. De letar efter oss på fel ställe.
-Vi har en mottagare. -Bra, det var det vi hoppades på.
Den är där borta, där.
Tänk om du tror att du har hittat ett sätt att få hjälp.
Vad fan var det?
Men du inser att det här stället inte är som du trodde.
-Det är precis utanför. Vad?
Vad fan var det som hände?
Hallå!
Jack!
-Var fan är Jack? -Jag vet inte.
-Såg du honom? -Ja, han drog upp mig.
-Var är han? -Jag vet inte.
Det är piloten.
-Såg du det? -Nej.
Det var precis bakom mig och jag hoppade in i buskarna.
Hallå, hur kan nåt sånt hända?
Trots sina olikheter...
...börjar man finna igenkänd miljö.
Att dela med sig.
Nej, inte en chans. Nej, tack.
Nej, aldrig.
Att lita på.
Att ha hopp.
Jag kände det precis. Känn på det här.
Där har du foten.
-Fungerar den? -Ja, fast den hittar ingen signal.
-Vi försöker väl sända en signal? -Jo, men här ser man staplar.
De visar när radion får en mottagning. Det finns en sak vi kan försöka.
-Vad? -Prova högre upp.
Du försöker glömma det förflutna även om din framtid är osäker.
-Så du ville följa med. -Jag är en invecklad man, raring.
Vi har mottagning!
Mayday! Mayday!
-Vad är det? -Återkoppling.
-Från vad? Vad skulle kunna göra det? -Det är redan nåt annat som sänder.
-Varifrån? -I närheten, signalen är stark.
Det måste vara räddningstjänsten.
Det är franska! Fransmännen kommer!
Jag har aldrig blivit så glad av att höra franska förut!
-Pratar någon franska? -Hon gör det.
Jag är ensam... Ensam på ön.
Snälla, kom någon.
De andra är... De är döda.
Det dödade dem, det dödade dem alla.
Det är en slinga, det upprepar samma meddelande.
Det är en nödsignal. Den har spelats i 16 år.
Var är vi?
-Jag vill berätta vad jag gjorde. -Jag vill inte veta.
Det spelar ingen roll vilka vi var och vad vi gjorde innan kraschen.
För tre dagar sen dog vi alla.
Vi borde kunna börja om.
Ge hit dem! Det finns andra människor här.
-Lägg av. -Lägg dig inte i.
-Vad är det frågan om? -Han har de sista jordnötterna.
-Resten av maten då? -Vi åt liksom upp allt.
-Vad!? -Hur ska vi kunna hitta mat?
Vi jagar.
Vem är den här killen?
-Vad är det? -Den gravida kvinnan ramlade.
-Vad hände? -Hon föll bara ihop.
-Hon behöver vatten. -Vad fan...
Vattnet är borta.
-Hej, hur länge har jag... -Ett par timmar.
Här har du.
Det är inte mycket men det är det vi har.
Slappna bara av. Du tänker på lillen, va?
-Tack, Charlie. -För vadå?
Folk ser mig inte i ögonen här, jag tror jag skrämmer dem.
Barnet är som en tidsbomb med ansvar som väntar på att smälla.
Du skrämmer inte mig.
Vad är det?
Sluta, sluta!
Snälla, sluta. Du kommer döda honom.
-Titta vem som kommer för att snacka. -Jag behöver din hjälp.
-Pratar du engelska. -Det var ett missförstånd, det var klockan.
Försökte din man mörda mig för en klocka?
Här är klockan, min gick sönder. Jag hittade denna bland vraket.
Och jag tänkte att det var onödigt att en 20 000 dollarsklocka inte används.
Vilket är löjligt för tiden spelar ingen roll på en jävla ö!
Jag avundas inte vad du möter. Men jag vill hjälpa dig.
Vill du ha din gitarr...
...mer än dina droger? -Tro inte att du vet nåt om mig.
Jag vet att ön kan ge dig vad du letar efter men du måste ge ön något.
Tror du verkligen att du kan hitta min gitarr?
-Titta upp, Charlie. -Du ska väl inte be mig att be?
Jag vill att du ska titta upp.
Vad gör du bland mina grejer?
Vad hände?
-Sawyer. Shannon har astma. -Jag har inte sett henne få nån attack.
-För att hon hade en inhalator. -Hon hade en?
Den tog slut för några dagar sen. Men jag hade fyra till som hade räckt i månader.
Men hon glömmer alltid sin medicin så jag la den i min väska.
-Idag såg jag det svinet läsa "Watership" -Jag hänger inte med.
Den låg i min väska. Om han har min bok har han bagaget.
Har han bagaget så har han inhalatorerna.
-Låt mig prata med Sawyer. -Varför skulle han lyssna på dig?
Han säger att vi har ett band.
-Har ni det? -Snälla.
Vad vill du ha för inhalatorerna?
Vad vill jag ha...? En kyss skulle duga.
-Vad? -En kyss från dig, här och nu.
-Hjälp, hon andas inte! -Shannon, titta på mig.
Vi kan kämpa emot, tillsammans. Andas in långsamt genom näsan.
Jack, vad händer om hon inte får sin medicin?
-Då måste vi tvinga Sawyer att ge oss den. -Ja, det är det jag ska göra.
Nej, inte du, jag. Jag jobbade för det republikanska gardet i fem år.
Ge mig tio minuter med honom, han kommer ge oss medicinen.
God morgon.
-Vad gör ni? Jack! -Det här var Sawyers val.
Jag tror inte du har torterat nån i hela ditt liv.
Olyckligt nog för oss båda, så har du fel.
Den enda jag tänker berätta för, är hon.
-Kate? -Det är dealen.
Jag är här, var är den?
Jag berättar gärna, så fort jag har fått den kyssen.
-Vad? Menar du allvar? -Jag är fast vid ett trä i djungeln.
Jag har precis blivit torterad av en kirurg och en genuin irakier.
Det är klart att jag menar allvar.
Du ser inte hela bilden, fräknis. Ska du verkligen låta henne lida.
Jag har den inte.
Vad? Medicinen, jag...
-Jag kan inte stanna här. -Vad?
Det jag gjorde idag har jag svurit på att aldrig göra igen.
Om jag inte kan hålla det löftet har jag ingen rätt att vara här.
Jag hoppas att vi möts igen.
Snälla, lyssna på mig! Jag är en överlevande från en plankrasch.
Jag hittade vajern på stranden och följde den.
Jag trodde den hade nåt att göra med en sändning vi hörde på en mottagare.
En inspelning, ett nödrop. En fransk kvinna som upprepats i 16 år.
Sexton år, har det verkligen gått så lång tid?
Du...
I två månader överlevde vi här. Två månader innan...
Din nödsignal, meddelandet jag hörde. Du sa "det dödade dem alla".
-Det var dem, de var bärarna. -Vilka?
-De andra. -Vilka andra?
-Har du sett andra här på ön? -Nej, men jag hör dem.
Där ute, i djungeln De viskar.
Hjälp mig! Han höll fast mig.
-Vart gick han? -Jag vet inte, jag kunde inte se honom.
-Vad är det som händer? -Han sprang precis iväg!
-Vi borde leta efter honom. -Ta det lugnt...
Hurley, kom, vi går.
Han försökte skada mitt barn.
Det är okej.
-Jag är inte säker på att det hände nåt. -Tror du att hon hittar på, hon var rädd..
Varför skulle nån skada hennes barn nu när alla sover precis bredvid.
-Så du tror att hon ljuger? -Nej, gravida har opålitliga sinnen.
-Du vet allt om alla. -Hallå.
Hon inbillar sig inte.
Mår du bra?
Oroa dig inte. Vill du stänga ögonen så kommer jag vara här hela natten.
Jag låter ingen komma åt dig.
Jag lämnar dig inte, Claire. Jag lovar.
-Vi måste ta reda på vilka alla är. -Vill du starta en folkräkning?
Ja, namn, utseende, vem som är släkt. Om vi gör det här kanske folk slutar-
-attackera varandra. Det verkar som att nån blir slagen eller huggen varje dag.
Vi måste ta reda på vem som gjorde det.
Vill du ha min information? Namn: Shannon Retherford. Ålder: 20.
Adress: en rutten ö.
-Hej, Lance. -Ursäkta?
-Du heter väl Lance. -Ethan.
Det stämmer. Ganska patetiskt, va? Efter ett par veckor på ön med samma-
-människor borde vi alla känna varandra. -Ja, det har du rätt i.
Vi gör en lista över alla överlevare. Namn, adress och sånt.
-Okej, du har redan mitt namn. -Det är inte Lance.
-Definitivt inte. -Efternamn?
-Rome. -Bra, var kommer du ifrån, Ethan Rome?
-Ontario. -Okej, jag älskar Kanada.
Grymma...
Det räcker, tack för din tid.
Ert folk, de som du vill tillbaka till. Håll koll på dem, noga.
-Du tror mig inte. -Claire...
Tror du att jag hittar på det? Jag blir attackerad och du vill ge mig sömnpiller.
-De är inte sömnpiller, det är en mild... -Jag går.
-Vad? Nej, Claire... -Det var tryggt på stranden, inte här.
Gör inte det här, du måste tänka på barnet.
Prata inte med mig om barnet. Jag är trött på att alla säger vad jag ska göra.
-Snälla... -Släpp mig.
Jag hör dem, ute i djungeln.
De viskar.
-Sayid. -Lyssna på mig.
Jag hittade henne, den franska kvinnan.
Vi är inte ensamma.
Vi har ett problem. Namnen på alla 46 som överlevde, jag intervjuade alla.
Här, på stranden, jag tog deras namn. En av dem... Jack!
En av dem är inte på passagerarlistan, han var inte med på planet.
Hallå där.
Din värsta rädsla blir verklighet. Din paranoia är befogad.
En av er är inte alls en av er.
-Han var inte med på planet. -Vem då?
Ethan, kanadicken. Han är inte på passagerarlistan.
-Var fan är han? -Vet inte, jag såg honom igår men nu...
Har någon sett Ethan? Har någon sett Ethan?
Ja, han skulle hämta ved. Han gick på stigen mot stranden. Vad har hänt?
-Var är Charlie? -Vad?
-Var är Charlie? -Han gick efter Claire.
Jack! Fotspår, tre olika överallt.
Det ser ut som att det varit en strid. Jag tror att de har blivit bortförda.
-De gick den här vägen. -Jag är inte så säker.
Charlie lämnar dessa för att vi ska följa efter.
Vi delar på oss.
-Vad gör du i verkligheten, mr Locke? -Säg John, du kan gissa.
Du är antingen en skattedeklarerare eller en hitman.
-Jag var en övervakare åt ett boxföretag. -Ett boxföretag?
Vi gjorde boxar.
Nej.
Du måste skära ner honom.
Kom igen, andas. Andas, Charlie, kom igen.
Kom igen, Charlie. Kom igen!
-Jack, sluta, han kommer inte... Nej, nej!
-Jack. -Kom igen.
-Claire. -Vad?
Det var allt de ville ha.
-De? -Allt de ville ha var Claire.
Vad pratar vi om? Ännu en ursäkt för att bli dödad av det som finns i djungeln?
Vi kan inte fortsätta så här. Vi måste bort från den här ön.
-Tror du att nån av oss vill vara här? -Har du några förslag?
-Ja, vi bygger en flotte. -En flotte...
Säg inte så, vi behöver lite optimism. Vi kan göra det här.
-Vad letar vi efter? -Nåt som kan funka som en ram.
-För vadå? -Du ska få se.
-Det går ju framåt. -Ja, jag försöker.
-Den är ganska häftig. -Jag har bambuträd som däck.
Bitar från vraket som grund. Det är inte drottning Mary, 4 personer får plats.
Medan du förbereder dig för att avgå.
Gör andra sin återkomst.
Claire?
Jag minns inte. Jag minns ingen av er.
-Jag känner ingen Ethan. -Här är din dagbok.
Den kanske hjälper.
-Vem är han, Ethan? -Ethan är skurken.
-Charlie, jag vill ha tillbaka henne. -Vad gjorde du?
Ta hit henne. Om du inte gör det kommer jag att döda en av dem.
Och om du inte för tillbaka henne innan solnedgången imorgon-
-dödar jag en till, och en till. Och jag dödar dig sist.
Vem han är och kommer ifrån har han övertaget.
Vad skulle du säga om jag hade ett sätt att få tillbaks övertaget?
Då skulle jag fråga vad kan det vara?
Du har hållit undan det här för oss.
-Är ni galna? -Det är den bästa chansen vi har.
-Inte en chans. -Vill vi fånga honom måste vi lura honom.
Och det enda sättet att göra det är att ge honom vad han vill ha.
Nej, djungelpojken. Försök inte ens.
Tänk om du inte hade nån att lita på, förutom dig själv.
Varför gjorde du det, Charlie?
Han kunde berättat var han kom ifrån. Vad han ville med Claire, varför han...
Tror du verkligen att han skulle sagt nånting till oss.
Jag skulle inte låta det djuret komma nära henne igen, nånsin.
Och dina innersta farhågor, kommer till slut upp till ytan.
Vi är så upptagna med att skylla på varandra så vi ignorerar den enkla-
-oförnekbara sanningen att problemet inte är här, det är där.
Dem har attackerat oss, saboterat för oss och mördat oss.
Det kanske är dags att vi börjar oroa oss för dem istället.
Vi är inte de enda på den här ön och det vet alla.
Du är vilse, du är rädd, du är i fara.
Jag förstår inte hur du fortfarande kan följa det här spåret.
Du skulle göra vad som helst för att komma hem.
-Jag tycker att vi ska gå tillbaka. -Gör som du vill.
Boone, du behöver den här mer än jag.
Men tänk om du hittade en anledning till att stanna kvar.
Vad är det?
Det är det vi ska ta reda på.
-Det var ett tag sen vi pratade. -Du är en upptagen man.
Du med.
-Var är Boone? -Jag har inte sett honom idag.
Ni två har ju satt fast vid höften på varandra hela veckan.
Jag ska se efter. Nej, ingen Boone.
Det glaset krossas inte, och dörren är stängd. Jag tror att det är cement.
Hur öppnar man en lucka utan handtag?
Inget tänkbart sätt att öppna den på.
Det här skulle funka. Det här skulle funka!
Det är meningen att vi ska hitta den här. Det är meningen att vi ska öppna den, va?
Om det är meningen att vi ska öppna den varför har vi inte gjort det än?
-Ön kommer visa oss ett tecken. -"Ön kommer visa oss ett tecken..."
Allt som händer nu är att vår tro och engagemang testas.
Men vi kommer öppna den. Ön kommer visa oss hur.
-Hur länge tror du det har varit där? -Det spelar ingen roll.
Det viktiga är vad som finns inuti det.
Boone, vad ser du?
Här är ditt tecken.
Heroin, det är allt som finns här. Det är drogsmugglare, Locke.
Boone!
-Mayday, mayday! -Boone, det finns ingen tid.
Vi är överlevare från kraschen av oceanic flight 815, uppfattat?
Hallå, det fanns inga överlevande från oceanic flight 815.
Hjälp!
-Vad hände? -En olycka, Boone föll från en klippa.
Gå till stranden och sök igenom Sawyers grejer, jag vill ha hans sprit.
John, säg precis vad som hände.
John? Locke!
-Claire, vad gör du här ute? -Inget, lämna mig ifred.
Du ska föda barnet.
-Boone, Locke sa att du föll från en klippa. -Det föll, planet...
John sa att vi inte skulle berätta om luckan.
Vad gjorde Locke? Vilken lucka...?
Boone.
-Gud, vad ont det gör. -Claire, är hon okej?
-Var är Jack? -Han kunde inte komma.
-Vad menar du? -Han ger sitt blod till Boone just nu.
Det funkar inte.
Det är inte blodet som är problemet, det är benet. Allt blod som läcker ut där.
Och han fick skadan från ett fall.
Är du redo? En gång till. Det är nära, kom igen.
Släpp taget, Jack.
Jag låter dig gå.
Jag är ledsen.
Tänk om du har misslyckats och din tro är vilsen.
-Vill du prata om det? -Om vadå?
Boone dog, Jack.
Han dog inte.
-Han blev mördad. -Vad?
Jack, vart ska du?
Hitta John Locke.
Tänk om du misslyckas och din tro...
Jag har gjort allt du ville att jag skulle så varför gjorde du det här mot mig?
...kommer tillbaka.
Översatt av: jamjAm www.divxstation.com